Det borde bli ett bra prov.
Temperaturen börjar falla.
På natten blir det 84 grader kallt.
Det är kyligt.
-Vad hände? -Jag föll ner därifrån. Skar handen.
Jag får se. Återvänd till skeppet. Gå till sjukan.
Ja chefen.
Geotekniker Fisher, klar att stråla upp.
Okej. Låst på dig.
Skicka.
Koadjustor igång.
-Vad hände? -Jag vurpade.
-I vad då? -Vet inte. Någon slags gul malm.
-Magnetisk. Sanera uniformen. -Ja sir.
Det betedde sig som en kortslutning.
Kapten Kirk, klar att stråla upp.
Ett ögonblick bara, chefen.
Det ser okej ut nu.
Bäst du tar en synkronometer så vi kan dubbelkolla.
Jaha kapten. Låst på dig.
-Mår kapten bra? -Jag är bara lite yr.
-Jag ska hjälpa dig. -Jag kommer inte igenom där.
Lämna inte transportörrummet tomt.
Wilson kommer strax.
Rymden, det sista äventyret.
Detta är stjärnskeppet Enterprises resor.
Dess femåriga uppdrag: att upptäcka nya världar-
-att finna nytt liv och nya civilisationer-
-att modigt träda ny mark.
Kaptens loggbok, stjärndatum 1672.1.
Provtagningsuppdrag på planet Alfa 177.
Det var då okänt för oss-
-men en kopia av mig, ett märkligt alter ego-
-hade skapats av transportörfelet.
Kapten? Mår kapten bra? Kan jag hjälpa kapten?
Kapten?
Sektionschefer, kolla sambandet.
Tack.
Det kan hjälpa om dr McCoy kollar dig.
Jag får mina motorer kollade.
Skeppsmanifestet. Allt är i sin ordning.
-Tack. -Jag...
-Det var allt. -Ja, chefen.
Du valde en bra dag, Fisher. Affärerna har gått uselt.
Föll du med flit för att få ledigt?
Sauriansk konjak.
Tillbaka i tjänst. Jag har ingen medkänsla för klumpighet.
Nej sir.
Handen är mycket bättre, chefen.
-Vad kan jag hjälpa dig med? -Ge mig konjaken, sa jag!
EXPEDITIONSBITRÄDE JANICE RAND
-Ja? -Det är mr Spock.
Kom in.
Ja mr Spock, vad är det?
-Kan jag göra något för kapten? -Som vad?
Dr McCoy tyckte att jag skulle se till dig.
Vad snällt.
Sluta, Spock. Jag känner igen minen. Vad är det?
Vår doktor sa att du uppförde dig som en...vilde.
-Och krävde att få konjak. -Vår doktor har lurat dig igen.
I så fall, förlåt att jag störde. Jag går tillbaka till mitt arbete.
Jag hälsar honom att du tog illa upp.
Kapten.
-Vad är det? -Transportörkrångel.
Fortsätt felsöka. Vi strålade upp det här djuret... Ja, titta själv.
Ett par sekunder efter att de hade skickat upp den genom transportören-
-dök den där kopian upp. Fast det är ingen kopia.
Det är en motsats. Två av samma djur, fast annorlunda.
En snäll, den här. En elak och vild, den där.
En vild, blodtörstig motsats.
Kapten, vi vågar inte skicka upp mr Sulu och patrullen.
Om det här skulle hända en människa...
Herre...
Kapten skrämde mig.
Är det något som...
-Kan jag hjälpa kapten? -Jim duger fint här, Janice.
Du är för vacker för att ignorera.
För mycket kvinna.
Vi har båda...låtsats för länge.
Sluta låtsas. Vi slutar låtsas.
Kom, spjärna inte emot.
Spjärna inte emot, Janice.
Ett ögonblick, Janice.
Ett ögonblick!
Kalla på mr Spock!
Geotekniker Fisher, däck 12, sektion...
Jag? Sa mitt biträde det?
Jag har vilat här sedan du gick. Ensam.
Dr McCoy sa att du krävde den här konjaken på sjukan och gick med den.
Jag hittade flaskan här i Rands hytt.
Lögn. Jag har inte varit på sjukan. Vi kollar vad som pågår.
Sjukan.
Sedan kysste han mig och sa att vi...att han var kapten.
Att han kunde beordra mig.
Jag visste inte vad jag skulle göra.
Sedan nämnde du känslorna vi dolt.
-Och du började prata om oss. -Oss?
Han är kapten. Jag kunde inte bara...
Du började göra illa mig. Jag fick göra motstånd, riva dig i ansiktet.
Expeditionsbiträde. Se på mig.
Se på mig, se på mitt ansikte.
Finns det några rivmärken?
Jag var säker på att jag rev dig. Jag var rädd. Kanske...
Jag var i min hytt. Det var inte jag.
Fisher såg dig också.
Såg Fisher...
Om det inte hade varit...
Jag förstår.
Jag vill inte sätta dig i klistret. Jag hade inte ens nämnt det.
-Det var inte jag. -Det var du, chefen.
-Vet du vad du säger? -Ja, jag vet vad jag säger.
Gå och lägg dig igen.
Du kan gå nu, Rand.
Det finns bara ett logiskt svar.
Vi har en bedragare ombord.
Kaptens loggbok, stjärndatum 1672.9.
På planeten börjar temperaturen falla.
Vår patrull i ökad fara på grund av felet på skeppets transportör.
En oförklarlig kopia av mig existerar.
Hur gick allt det här till?
Jag vet inte, men när Fisher kom upp var hans dräkt täckt av en gul malm.
Med ovanliga egenskaper. Det kan ha orsakat överbelastningen. Vet inte än.
-Fungerar transportören? -Ja.
Men vi vågar inte hämta upp patrullen. De kanske kopieras som djuret.
-Hur lång tid tar det att hitta felet? -Det kan jag inte säga.
Vi kan inte lämna de fyra där nere. Det skymmer. De kommer att dö.
Temperaturen på den planeten sjunker till minus 84 på natten.
-Vi gör allt vi kan, chefen. -Ja, jag vet, Scotty.
Angående er dubbelgångare, kapten...
Vi måste hitta honom. Organisera sökpatruller.
Vi vågar inte riskera att döda den.
Vi vet inte vad som kan hända med dig.
Just det, det vet vi inte. Mannarna måste vara beväpnade.
Männen ska vara beväpnade, men fasrar ska vara låsta.
Jag repeterar: låsta i läge 1.
Vi får inte riskera att han dödas.
Han ska tas utan...
Om mannarna måste öppna eld får han inte dödas.
Hur ska vi förklara det? Att patrullerna ska ta dig till fånga?
Säg till dem...
Sökpatrullerna, chefen.
Jag ska tala till hela besättningen.
Tala om vad som hänt. Det är en bra besättning som förtjänar att få veta.
Ta inte illa upp, men du måste fatta att du inte får säga allt till dem.
Du är kapten. Du har inte rätt att vara sårbar i besättningens ögon.
Du kan inte vara annat än fullkomlig.
Annars förlorar de förtroendet och du befälet.
Ja, jag vet det, mr Spock.
Det jag inte vet...
...är varför jag glömde det nyss.
Mr Spock...
Om du ser mig tveka igen, så är din order...
Din order...är att säga till mig.
Uppfattat, kapten.
Kaptens loggbok, stjärndatum 1673.1.
Någonting har hänt med mig.
När jag kopierades förlorade jag på något sätt min viljestyrka.
Beslut blir allt svårare att fatta.
Det här är chefen. Vi har en bedragare på skeppet.
En man som ser ut som jag och spelar mig.
Han är farlig. Största försiktighet måste iakttas.
Alla ombord ska beväpna sig.
Bedragaren känns igen på rivmärken i ansiktet.
Jag repeterar: bedragaren känns igen på rivmärken i ansiktet.
Avdelningschefer, avdela personal till sökandet.
Alla sökpatruller inställer sig hos mr Spock för ordergivning.
-Var det något? -Om faservapnen.
De ska stå på "förlama" och låsas.
Alla handfasrar måste vara inställda på bascykeln.
Förlamningsstråle. Bedragaren får inte skadas. Använd minsta möjliga våld.
-Jag är kapten Kirk! -Bedragaren får inte skadas.
Jag är kapten Kirk.
Jag är kapten Kirk!
Jag är kapten Kirk.
-Wilson? -Sir?
Wilson, ge mig din faser.
Ja, chefen.
-Hur har du haft det? -Bra chefen.
-Hur går det där nere, mr Sulu? -Det är redan 29 grader kallt.
Kan inte precis kalla det milt.
Kan vi inte hjälpa dem på något sätt?
Värmare transporterades ner. De kopierades och fungerar inte.
Då måste vi få upp mannarna.
-Mr Spock. -Spock här.
Tekniker Wilson hittades skadad nära chefens hytt.
Han sa att bedragaren angrep honom, kunde hans namn och tog hans faser.
-Uppfattat. Fortsätt sökandet. -Vi måste hitta honom innan han...
Men hur?
Dubbelgångaren, hur olik dig han än är-
-har han dina kunskaper om skeppet, dess besättning, dess utrustning.
Då kan vi överlista honom genom att förutse hans nästa drag.
Du vet hur skeppet ser ut, var hade du gömt dig?
De lägre däcken. Maskindäck.
Låst på bascykeln för att förlama, inte döda.
Kaptens faser då?
-Ska vi inte kalla på hjälp? -Nej.
Jag vill inte att någon annan ser...
Chefen, du sa åt mig att säga till dig.
Om jag ska vara kapten måste jag uppföra mig som en sådan.
Du kan inte skada mig.
Du kan inte döda mig.
Du kan inte. Förstår du inte?
Jag är en del av dig.
Du behöver mig.
Jag behöver dig.
Jag behöver inte dig.
Han vaknar snart. Jag vågar inte ge honom lugnande.
-Det är bäst vi binder honom. -Ja...
Ja, gör det.
Vad är det med mig?
Att döma av mina iakttagelser förlorar du snabbt din beslutskraft.
-Försöker du säga något, Spock? -Ja alltid, doktorn.
Vi har en sällsynt möjlighet att bedöma människohjärnan-
-eller utforska, i jordtermer, rollerna av gott och ont i en människa.
Hans negativa sida, som ni kallar fientlighet, lust, våld.
Och hans positiva sida, som jordbor uttrycker som medkänsla-
-kärlek, ömhet.
Det är kapten du rotar i. Är du medveten om det?
Ja. Och vad gör en man till en bra ledare?
Det tyder på att hans negativa sida gör honom stark.
Att hans onda sida, vanligtvis behärskad, ger honom styrka.
Utan din negativa sida-
-mister du din befälsförmåga.
Vad försöker du säga?
Om din befälsförmåga försvagas mer kan du inte fungera som kapten.
Du måste vara beredd på det.
Du har ditt intellekt och kan kämpa med det.
Hur länge?
Om jag verkar okänslig inför din pärs-
-måste du förstå att det är sådan jag är.
Kapten Kirk.
-Kirk här. -Mr Scott på lägre maskindäck.
Jag har hittat ett nytt problem med transportören.
Höljet har ett stort hål. Huvudkretsarna är genombrända.
Avbrottsstyrningskretsen är helt borta.
Kan du ge oss en lägesrapport? Det blir allt kallare.
Nu är det 40 grader kallt.
Vi har hittat felet. Snart så.
Tror ni att ni kan hitta ett långt rep och fira ner varmt kaffe till oss?
Jag ska se vad vi kan göra.
Risvin går bra om ni har ont om kaffe.
Maskindäck, Kirk här.
-Scott här, chefen. -Den där enheten, Scotty...
-Lägesrapport. -Transportörjoniseraren.
Inte mycket kvar av den, chefen.
-Hur illa är det? -Vi lagar den inte på under en vecka.
Kaptens loggbok, stjärndatum 1673.5.
Transportören funkar inte. Mitt negativa jag ligger fastspänt på sjukan.
Min egen obeslutsamhet växer, min viljestyrka försvagas alltmer.
På planeten är läget kritiskt.
Yttemperaturen är minus 59 grader.
Sjunker fortfarande.
Vi borde ringa roomservice igen.
Kaffet dröjer för länge.
-Enterprise det är, Sulu. -Kirk här, mr Sulu.
Het linje direkt till chefen. Är det så illa ställt?
Jag gav alla ledigt. Jag passar butiken.
-Hur är det där nere? -Härligt, fast det fryser på alltmer.
Vi värmer upp klipporna med handfasrar.
En faser la av för oss, tre funkar fortfarande.
Någon chans att få ombord oss innan skidsäsongen drar igång här?
Mr Spock, mr Sulu.
Ni måste vänta lite till. Det är enda sättet.
-Överlevnadsrutiner, mr Sulu. -Enligt er utbildning, mr Spock.
-Vad hände? -Kroppen blev svag under kopieringen.
-Det tog jag inte hänsyn till. -Han är väl inte döende?
-Jo, det är han. -Hjälp mig.
Hur kan han dö? Hur kan jag överleva utan honom?
Jag vet inte, Jim.
Var inte rädd.
Här är min hand.
Håll ut.
Var inte rädd. Jag släpper inte.
Håll ut. Du är inte rädd om du använder hjärnan. Tänk!
Du klarar det. Så ja.
Jim, han är tillbaka.
Du kunde behöva den där konjaken nu.
-Jag gör dig faktiskt sällskap. -Jag måste få in honom i mig själv.
Jag överlever inte utan honom. Han är som ett djur.
Ett tanklöst, brutalt djur. Ändå är det jag.
Jag.
Du är inte olik någon annan. Vi har alla en mörk sida vi behöver.
Den är hälften av det vi är. Den är inte otäck, den är mänsklig.
-Mänsklig? -Ja, mänsklig.
Delar av det han är gör dig till den man du är.
Gud förbjude att jag måste hålla med Spock, men han hade rätt.
Utan negativ sida hade du inte varit kapten. Du hade inte kunnat.
Din befälsstyrka ligger mest i honom.
-Vad har jag då? -Du har godheten.
Inte nog. Jag har ett skepp att basa över.
Intelligensen, logiken, din halva verkar ha det mesta av det.
Och det är kanske därifrån som människans grundmod kommer.
För du förstår, han var rädd och du var inte rädd.
Kapten Kirk?
-Kirk här. -Spock här.
Kan du komma till transportörrummet? Vi tror vi kan ha hittat ett svar.
Jag kommer.
-Vad är det? -Ett sätt att få igång transportören.
Vi har kopplat in kretsar som kompenserar skillnaden.
Kopplade direkt till impulsmotorn-
-bör det inte vara mer än 5 enheters skillnad i hastighetsbalansen.
Jag tycker att vi skickar djuret.
-Kapten? -Ja...ja, gör det.
Jag tar honom i nackskinnet och håller honom så länge jag kan.
-Gör honom inte illa. -Det är smärtfritt och snabbt.
Djuret är medvetslöst i några minuter.
Går det inte så vet jag ingen råd.
Skicka.
Tillbaka.
Chocken av att foga ihop honom blev för mycket för honom.
Han är död, Jim.
Kaptens loggbok, stjärndatum 1673.1.
Inspelning gjord av andreofficer Spock.
Kapten Kirk är skeppets befälhavare-
-men hans viljestyrka försvagas snabbt.
Patrullens tillstånd kritiskt.
Transportören repareras fortfarande.
Obduktion. Snabbt.
Jag vet inte. Djuret kan ha dött av någon slags chock.
-För en gångs skull håller jag med dig. -Jag sa "kan ha", mr Spock.
Vi vet inte förrän efter obduktionen.
Ingen obduktion behövs för att se att djuret var skräckslaget.
Det klövs och kastades tillbaka.
Alltså chock orsakad av skräck.
-Ja, det låter troligt. -Djuret kunde inte förstå.
Det kan du. Din intelligens styr din rädsla.
Gör klart transportörrummet.
Om. Kanske. Bara gissningar, teorier.
Låt mig obducera djuret och låt Spock felsöka transportörkretsarna igen.
Det låter rimligt. Vi borde dubbelkolla allt.
-Glömmer du inte något, chefen? -Nej, jag tror inte att jag...
Dina mannar nere på planeten. Hur mycket tid har de kvar?
Ja, just det. Mannarna. Vi måste ta en risk. Deras liv...
Anta att det inte var chock, att döden orsakades av transportörfelet.
Då dör du.
De skulle dött ändå. Riskera inte livet för en teori.
Att vara kluven i två halvor är ingen teori för mig, doktor.
Jag är hälften människa, hälften utomjording och halvorna krigar.
Egen erfarenhet. Jag överlever för att min intelligens segrar över båda-
-och håller ihop dem. Din intelligens hjälper dig att överleva också.
Hjälp mig.
Någon...fatta beslutet.
Lämnar du din tjänst, chefen?
Nej, det gör jag inte.
Då kan vi inte hjälpa dig, Jim. Beslutet är ditt.
Gör klart transportörrummet.
Bones...
Fortsätt obduktionen.
Kapten, jag har kontakt med Sulu nu.
Kirk här.
Kapten...Kirk.
Sulu...här.
83...minus.
Klarar mig...inte...mycket...längre.
Ser...inte...klart-
-doktorn...ska...kolla...övre...mätaren.
Tror...att kylan... går in...i kommunikatorn.
Två man...medvetslösa.
Ingen tid.
Ingen...
Kan inte vänta... Ingen tid.
Mr Sulu.
Kan inte vänta...
-Kan inte låta dem dö. -Vad tänker du göra?
Gå genom transportören. Vi båda.
Jag kan inte stoppa dig.
Det är det jag måste göra.
Det vi måste göra.
Jag ska inte göra mer motstånd.
Jag känner mig så svag.
Det blir skönt när det här är över.
-Janice, hej. -Chefen, jag..
Jag är skyldig dig en förklaring. Jo då.
Transportören krånglade och skapade min kopia.
Min djurdel kom till din hytt.
Han till och med rev mig för att vi skulle likna varandra.
Jag skulle vilja förklara det för dig.
Du har inget emot att jag kommer till din hytt senare?
-Nej, chefen. -Bra.
Bryggan.
-Inget nytt från mr Sulu, sir. -Gör klart att lämna kretsbanan.
Nå? Jag gav er en order, mr Farrell.
-Men patrullen... -De kan inte räddas. Lämna banan.
Ja, sir.
-Jag trodde att vi planerade... -Jag ångrade mig. Gå till din station.
Grip honom. Han är bedragaren.
-Han har lurat dig, McCoy. -Han angrep honom.
Du vet vem jag är och vad det är.
Vilken, mr Spock? Vad gör vi?
Vi låter chefen sköta det.
Jag är chefen. Är inte det uppenbart? Se på hans ansikte.
Minns ni rivmärkena? Se hur han har försökt dölja dem.
Han vill att ni ska tro att han är Kirk.
Du vet vem jag är.
-Ja, det vet jag. -Du vill döda mig, va?
Grip honom! Han förintar skeppet. Jag är kapten!
Förstår ni inte? Jag är fartygskapten!
Det är mitt skepp! Det är mitt!
-Jag dödar dig. -Kan en halv man leva?
Ett steg till och du dör.
Då dör vi båda två.
Snälla.
Jag vill inte. Tvinga mig inte.
Tvinga mig inte.
Jag vill tillbaka.
Snälla.
-Jag vill leva! -Det får du.
Vi båda.
Jag vill leva!
Chefen får hålla i honom.
Chefen?
Om det här inte går...
Uppfattat chefen.
Klart.
Nå, mr Spock?
-Få ombord mannarna snabbt. -På direkten, kapten.
Allvarliga förfrysningsskador, men jag tror att de klarar sig.
Hur mår du, Jim?
Hur?
Jag har sett en del av mig själv som ingen man borde se.
Lägesrapport, grön.
-Alla sektioner klara. -Bra.
Tack mr Spock, från oss båda.
Ska jag hälsa besättningen det?
Bedragaren är där han hör hemma. Vi glömmer honom.
Kapten, bedragaren berättade vad som hände, vem han verkligen var.
Och jag vill bara säga...
-Jo, chefen, det jag vill säga är... -Tack Rand.
Bedragaren hade intressanta sidor.
Inte sant, Rand?
Det här är kapten som talar.
Navigatör, lägg in kurskorrigering.
Rorgängare, rätt så.